Tidligere på Det var en gang...
Merida har ikke gitt fra seg kronen, så brødrene hennes skal henrettes.
Nei!
- Drep henne! - Ikke i dag!
Få oss vekk herfra!
Velkommen hjem, Deres majestet.
Å... Gjør det ondt? Jeg kan få det til å forsvinne.
- Jeg trenger ikke din svarte magi. - Jaså?
Vil du heller stå foran Merlin og Emma alene?
Vi flyktet med magien min da du lot dem ta Excalibur.
Du var jo bundet til et tre.
Pass deg! Ellers får du angre på at du slapp meg løs.
Tror du jeg vil jobbe med en skurk som deg? Vi trenger hverandre.
Du mener at du trenger min hjelp.
Ja, og da kan jeg drepe søsteren din, og du kan føde barnet ditt i frihet.
Hva foreslår du? Ridderne dine er hjelpeløse mot Merlin og Den mørke.
Nei, ridderne mine hjelper oss å slå dem med rett motivasjon.
- Hvor langt kan vi dra med din magi? - Langt nok. Hvor vil du?
Det er noe som kan hjelpe oss, i et land som heter DunBroch.
Jeg gjorde det, far!
Jeg reddet guttene.
Og jeg viste klanene at jeg er en verdig dronning.
Jeg har forent klanene, men nå kommer det vanskelige.
Å herske over dem. Du fikk det alltid til å se så lett ut.
Gid du var her, så jeg kunne spørre hvordan du gjorde det.
Han er alltid med deg, Merida, selv om det ikke føles sånn.
Jeg savner ham også. Men i dag skal vi ikke velte oss i sorg.
Kom! Du må ikke komme sent til din egen kroning.
DunBroch, flere år tidligere
- Vis deg, heks! - Det er ingen heks her.
Bare en enkel treskjærer.
Du ga datteren min magi og forvandlet guttene mine til bjørner.
- Du er en heks! - Kanskje jeg driver med magi.
Bra...
...for jeg trenger det.
Inntrengere angriper sørfra.
Hvis jeg skal lede klanene til seier over dem, trenger jeg magi.
- Noe som stopper inntrengerne. - Noe som sikrer mitt rikes framtid.
Ja! Jeg kan hjelpe deg, men jeg må advare deg... Det blir ikke billig.
Hva du enn krever, så betaler jeg det.
Jeg trenger ingenting akkurat nå, men kanskje i framtiden.
Vi kan kalle det et gjeldsbrev.
- Da, så. - Da har vi en avtale.
- Hva gjør den? - Hvis du bærer hjelmen i strid...
...får du akkurat hva du vil.
Ja.
To år senere
På klanene Macintosh', Dingwalls, og McGuffins vegne-
-gir vi av fri vilje kronen.
Da er det min ære å krone deg, Merida av klanen DunBroch, -
-som vår sanne og rettmessige...
Glemte du å invitere meg, kjære?
Hva gjør du her, heks? Gjelder det magien jeg tok?
Nei, det gjelder en annen fornøyd kunde: kong Fergus.
- Far ville aldri synke så lavt. - Bare for å komme gjennom døra...
Men han kom for å få magi.
En forhekset hjelm, for å være nøyaktig. Den glitrer som sola.
Merida, det er din fars segl.
Dessverre døde kong Fergus før han kunne betale sin gjeld.
Med rente blir det 10000 gull-sceater.
Det ville gjøre klanene bankerott.
Hvis ikke du har gullet, kan du jo levere tilbake hjelmen.
Da er det best at du finner den.
Hvis ikke jeg får den før solnedgang i morgen, må jeg forbanne riket.
- Det ville du ikke gjøre. - Med en dråpe av dette...
...vil dine undersåtter leve resten av sitt liv som bjørner.
Stille! Hold dere rolige.
Det er vanskeligere enn det ser ut. Hvis du vil bære kronen, -
- må du komme på hvordan man gjør det faren din ikke kunne: å lede.
Den må være her et sted.
- Du vil ikke finne hjelmen her. - Jo, hvis du hjelper meg.
- Sjekk i skjenken. - Nei, for den er ikke her.
Jeg pakket hjelmen da vi reiste for å kjempe mot inntrengerne.
- Du mener at han hadde den på seg... - ...da han ble drept.
Hva mente heksa da hun sa at far ikke kunne lede?
Hva tror du hjelmens magi gjorde?
Hva den enn gjorde, hadde nok Fergus gode grunner til å trenge den.
Men nå har vi et viktigere spørsmål.
Hvis hjelmen er borte, hva gjør vi med heksa?
Jeg sa ikke at den var borte, bare at den ikke var her.
Vet du hvor den er?
Da ridderen hadde drept far, tok han hjelmen der på slagmarken.
Hvem morderen enn er, så har han hjelmen.
- Nei, absolutt ikke! - Jeg har ikke engang sagt noe.
Men jeg vet hva du tenker! Du skal ikke jage ham.
Ridderen har tatt Fergus fra meg. Jeg kan ikke miste deg også.
Hvis ikke jeg finner ut hvor han er, vil riket mitt være dømt.
Han drepte faren din for den. Du får den ikke uten en kamp.
Det regner jeg med, for denne gangen bommer ikke pilen min.
To år tidligere
Ikke tro at vi følger jenta i strid.
Hvem sa det?
Neste person som ikke viser min datter respekt, mister tungen.
Far, jeg kan ta vare på meg selv.
Dessverre så er fronten hardere enn du tror, Merida.
De skriver kjærlighetsbrev.
Det er ikke kjærlighetsbrev, jente, det er testamenter.
- Tror du at de vil dø? - Du ville vite hvordan krig var.
Dessverre er det sånn.
- Hva er det? - Min stridsbue.
Jeg hadde den i min første strid.
Jeg tenkte at det var passende at du hadde den i din første strid.
- Gir du meg den? - Ja.
Takk, far.
Hva da? Prøver du å blidgjøre meg? Du kan ikke skjule noe fra meg.
Moren din fikk meg til å love at jeg skulle holde deg trygg.
Så jeg leide en soldat som skal undervise deg i krigskunst.
Tror du jeg trenger en mann som lærer meg hvordan man slåss?
Jeg skal vise deg.
Du trenger kanskje ikke en mann som lærer deg å slåss, -
- men du kan lære et og annet av meg.
- Jeg heter Mulan. - Merida.
Jeg skal lære deg å slåss bedre enn noen mann her.
Jeg skal lære deg om det viktigste du trenger for å krige: ære.
To år senere
Hit med pengene, ellers går det ille.
Sjefen din lovte oss ti tønner whisky, ikke fem.
Avtalen er endret. Gi meg det du skylder ham, ellers tar jeg det.
Tror du at du kan kommandere oss, vesle dame?
Rører du meg igjen, mister du hånden!
Jeg lar deg velge. Vil du at jeg tar venstre eller høyre hånd?
Det er dumt å utfordre råskinnene alene.
Jeg hadde det under kontroll. Hva gjør du her?
Jeg ser etter deg. Det gjelder riket mitt og familien min. Hjelp meg.
Beklager, men nå for tiden hjelper jeg bare meg selv.
- Hvor er æren din, da? - Ære? Den fyller ikke pungen.
Hva har skjedd? Krigeren som var min lærer, brydde seg ikke om gull.
Da kjente du meg ikke så godt.
Hvis det er gull du er ute etter, kan du få alt jeg har.
- Ok, men på én betingelse. - Hva da?
Ingen flere spørsmål om meg!
Der er den.
Rolig.
Rolig... Rolig.
Dere har møtt kjæledyret mitt. Jeg blir ikke like lett å kue.
Jeg trenger den magiske hjelmen for å redde riket mitt.
Du er ikke alene. Dessverre har jeg ikke det du ser etter.
- Hvor er den? - Hvis jeg visste det...
- Hadde jeg ikke bedt noen finne den. - Hvem var det?
Hvis dere ikke skal kjøpe noe, er det nok på tide at dere går.
Ingen uthekser meg! Si hvem det er, ellers får du fiske opp øgleøyne!
Ok, jeg skal fortelle.
Merida av DunBroch, kong Fergus' datter.
- Hun var fangen min. - Og du lot henne gå.
Ikke rart at du har et halvt sverd.
- Hun rømte. - Skal det være bedre?
Vær glad for at jeg er på din side, for når jeg er ferdig, -
- vil hun ønske at hun ikke hadde rømt.
Her er det. Det var her far møtte sin skaper.
- Hva er det? - Jeg kjenner igjen finnene.
- Jeg laget den. - Og?
Skjønner du ikke? Det er pilen som bommet på fars morder.
- Men du bommet ikke på kappa. - Vi kan finne ham med dette.
Han skal få lide for det han gjorde. Sørg på din egen tid.
- Vi kaster bort dagslys. - Hva skjedde med deg, Mulan?
Du oppfører deg som om du ikke kjente Fergus.
- Har du glemt avtalen vår? - Nei, men jeg er din venn.
Hvorfor har du lukket hjertet ditt?
Jeg lærte deg ikke at en sann kriger ikke lar noen skade henne.
Ikke dårlig, men ikke la flanken være åpen.
Det gjorde jeg ikke. Jeg ville lure deg.
Du lærer. Strid handler ikke om å være sterkest, men smartest.
Se, vår blivende dronning felte sin barnepike.
- Du får ingen jenter å kjempe mot. - Skal ikke du være der?
- Det er ikke verdt det. - Hvorfor?
- Jeg kan banke ham foran alle! - Det er styrke, ikke list.
- Frykt får ingen til å følge deg. - Hva får dem til det?
Det er ditt folk, ikke mitt. Hvis du ikke vet, må du spørre noen som vet.
Noen de allerede følger.
Jeg elsker far. Jeg gir ikke opp før han får rettferdighet.
En vever kan fortelle hvor tøyet er vevd.
Vent.
- Noen er på vel. - Så smart hun er.
Men ikke smart nok.
Du vil vel ikke angripe en vordende mor?
Arthur, hva gjør du her? Jeg skal ikke tilbake til fengselet ditt.
- Tror du jeg ville dra hit for deg? - Vi er ute etter noe annet.
- Vi vil ha din fars hjelm. - Hvorfor vil alle ha den?
Det er den eneste måten å redde riket mitt på.
Har heksa truet med å forvandle folket ditt til bjørner?
Du vet ikke engang hva hjelmen gjør.
Den får andre menn til å utkjempe ens strider.
- Du lyver! Sånn kan det ikke være. - Jo, sånn er det.
Bare slik får jeg ridderne til å kjempe mot Merlin og Den mørke.
Nei! Far hadde aldri tvunget folk til å krige med magi.
Din fine far var visst ingen fantastisk konge.
Tilbake. Vi trenger hjelmen for at heksa ikke skal forbanne landet.
- Du må gjøre det på en annen måte. - Folk er allerede som dyr her.
Selv om vi ville gi dere den, så kan vi ikke det. Vi har den ikke.
Men vi vil få den.
- Den tilhørte far! - Jeg vet det.
Og med en enkel finne-formel leder den oss til hjelmen hans.
- Buen var det siste han ga meg. - Da får du trøste deg med minnene.
Og kunnskapen om hvilken elendig konge han viste seg å være.
Hei.
- Hvor skal du? - Hjem.
Det trengs ikke. De har buen, men vi har dette.
- Vi skal finne hjelmen. - Du forstår ikke.
Det handler ikke om hvordan vi finner hjelmen, men hva magien gjør.
Hvis ikke han kunne lede uten magi, hvordan kan jeg gjøre det?
- Merida... - Nei!
Far brukte svart magi, og derfor døde han.
Riket skal ikke lide for at jeg skal bevise at jeg kan lede.
- Lar du heksa forhekse DunBroch? - Jeg gjør det jeg burde ha gjort.
Jeg sier til lordene at jeg ikke kan finne den. Da kan de finne den.
De kan ikke engang finne spydspissen sin.
De har større sjanse til å finne den.
- Du kan ikke gi opp sånn! - Hvorfor ikke? Du har jo gjort det.
Eller jobber du for høystbydende av en annen grunn?
- Hva gjør du her? - Jeg ville stå vakt selv.
Inntrengerne seiler inn hvilken dag som helst.
- Tror du at vi vinner krigen? - Vi skal kjempe med alt vi har.
Hva er det, min datter? Jeg merker at du tenker på noe.
Mulan er en god lærer, men en sak kan hun ikke lære meg.
- Hva da? - Hvordan får jeg klanene til...
...å følge meg inn i striden?
Hvordan gjør du det? Hvordan har du inspirert alle til å følge deg?
Særlig når så mange av dem vet at de vil dø.
Far... Er alt i orden?
Ja.
Det fins bare én måte å få menn til å følge deg inn i en dødelig strid.
Det er ved å vise dem at du er villig til å dø.
Er kongen villig til å ofre livet, forstår de hvor viktig striden er.
- Skal du virkelig gjøre det? - Ikke vær redd. Jeg er bjørnekongen.
Jeg har møtt Mor'du. Jeg kan takle alt inntrengerne gjør mot oss.
Hvis ikke du vil at de skal smyge forbi, er det best å holde utkikk.
Ok, heks, vis meg hvem kappa tilhører.
Du er ingen ulv.
Du trenger bare hjelp til å huske hvem du er.
Jeg ber om unnskyldning for det.
Jeg heter Ruby.
Vennene mine kaller meg "Rød".
Hvordan visste du at jeg var ei jente i ulveklær?
Du er ikke den første jeg har møtt, som en heks har forvandlet til et dyr.
Å bli ulv er min greie, men heksa fant en måte å styre meg.
- Er du Mulan? - Ja. Har vi truffet hverandre?
Nei, men vennene mine har fortalt om deg.
- Philip og Aurora? - Mary Margaret og Emma.
Men jeg kjenner Philip og Aurora. Jeg var i det andre landet med dem.
Da jeg så dem sist, ventet de barn.
- Sa jeg noe galt? - Nei, da, jeg har det bra.
Jeg vet hvor vanskelig det er å reise mellom verdener.
Hvordan havnet du her igjen?
Unnskyld meg! Kan jeg få alles oppmerksomhet et øyeblikk?
Det er med stor glede vi presenterer vår sønn...
...prins Neal.
- Hva er det? - Hva da?
Vi beseiret nettopp den slemme heksa og overlevde et tidsreiseeventyr.
- Passer du toalettet...? Hva er det? - Alt er bra med meg.
Ok...
Helt siden vi kom tilbake til Storybrooke, -
-har jeg følt at jeg ikke passer inn.
Først trodde jeg det var forbannelsen.
Fordi du er den eneste av ditt slag her.
Kanskje det. Jeg vet ikke... Ja, sikkert.
Jeg vil finne flere som er som jeg.
Jeg har hjulpet Tiny med hans brente åkere.
Det var da vi trodde at vi måtte flykte fra Zelena.
Det har ikke gått så bra, men vi har klart å dyrke dette.
- Du vil til Den forheksede skogen. - Ikke prøv å hindre meg.
Du må gjøre det som gjør deg lykkelig.
Mener du det?
Du er jo min venn! Hva annet skulle jeg ønske for deg?
Men det betyr ikke at jeg ikke vil savne deg.
Ikke like mye som jeg vil savne deg.
- Fant du det du søkte her? - Nei, flokken min var borte.
Det er ingen spor etter dem. Så jeg ba heksa om hjelp.
Og da gjorde hun deg til vakthunden sin...
- Takk for at du befridde meg. - Jeg hjalp i det minste noen.
Hvorfor var du der, egentlig?
Jeg var et dårlig forbilde for en venn, og jeg ville gjøre det godt.
Jeg trodde heksa hadde magi som kunne spore den som drepte faren.
- Tilhørte det ham? - Ja.
Du trenger ikke magi for å finne morderen.
Kom, så hjelper vi vennen din.
Du skal vel ikke gi ham kronen?
Det er bare sånn vi slipper heksas forbannelse.
Jeg vil nok heller bli bjørn igjen enn å bøye meg for klanen Macintosh.
Hvis du finner hjelmen før heksas tidsfrist går ut, blir kronen din.
Ikke gi den bort ennå.
Du hadde rett, Merida. Jeg ga opp, men det har du også gjort.
Vi skal finne den som drepte Fergus.
- Jeg har tatt med en venn. - Jeg skal sniffe meg fram til ham.
Har du glemt alt jeg har lært deg?
To år tidligere
Hvorfor må vi begynne før hanen galer?
Inntrengerne!
Du tok meg hit for å holde meg fra striden. Var det fars forslag?
- Merida. - Unna vel!
Bare feiginger angriper uten å fortelle hvem de er, -
-eller hvem de slåss for.
Vi skjemmes ikke over hvem vi er.
Vi skal vise hva som skjer når man står foran de kombinerte kreftene-
- til klanene DunBroch, Macintosh, Dingwall og McGuffin.
Jeg vil ikke gå glipp av denne striden.
Far!
Fergus!
Nei!
- Er du sikker på at hjelmen er her? - Far DunBrochs bue sier det.
Når skal du lære å slutte å tvile på meg?
- Den tilhører ikke deg. - Du vet ikke når man skal gi opp.
- Hvor er mannen som drepte far? - Han drepte Fergus.
Duften hans sitter i kappa.
Du... Det var du.
Jeg ledet ridderne mine i jakten på den savnede biten av Excalibur.
Vi hørte om magi her. Jeg håpte å kunne gjøre sverdet mitt helt.
- Så du drepte far! - En ridder gjør det han må.
- Du kommer til å dø. - Ikke bare hun.
Det handler ikke om hevn, men om å finne hjelmen og redde ditt folk.
Hvis du drepte far, hvorfor har du ikke hjelmen? Jeg så deg ta den.
Hjelmen Fergus' bar da han døde, var ikke forhekset. Den var bare jern.
Da jeg tok den på meg, hjalp den ikke. Vi tapte striden.
Far kastet hjelmen i sjøen før striden.
- Du vet hva det betyr, hva? - Han ledet ikke soldatene med magi.
De fulgte ham fordi de trodde på ham.
Dette er et rørende familiedrama, men vi trenger hjelmen.
Jeg skal gjøre alt for at du ikke skal få den.
- Folket mitt regner med meg. - Mitt også.
Jeg har drept DunBrochs konge, og nå må jeg visst drepe dronningen.
Du aner ikke hvilken mørk vel du fikk meg til å slå inn på.
Det er byrden når man bærer kronen.
Jeg klandret meg selv for fars død, men jeg burde ha klandret deg!
Du får ikke hjelmen. Du skal få betale for det du gjorde mot ham.
- Stå stille. Det er ikke din strid. - Vet du hvem du trosser?
Jeg er ikke redd for deg.
- Søvnpulver. Smart! - Hun brukte det på meg.
Skynd deg. Det varer ikke lenge.
Jeg trenger hjelmen for å få Excalibur og oppfylte min skjebne.
Hvis du tar den, vil jeg hogge deg ned, som faren din.
Hvis du rører deg, vil du se ut som et piggsvin.
Denne gangen vil en av pilene treffe mer enn kappa di.
- Hvor er heksa når hun trengs? - Hun sover.
Selv ikke din magi kan stoppe pilene.
Vi må visst få Excalibur på en annen måte.
Ja, men kanskje vi heller bør diskutere det i Camelot.
Takk...
...alle sammen.
Jeg hadde ikke hatt hjelmen uten dere.
Vi kunne ikke la dronningen vår falle.
Etter alt som har skjedd... Vil dere fremdeles ha meg som dronning?
Du var villig til å ofre kronen for rikets beste, å dø for hjelmen.
Jeg har bare sett en person gjøre en sånn oppofrelse. Det var faren din.
Hvis ikke du kan lede klanene, så kan ingen det.
Jeg presenterer dronning Merida av DunBroch, klanenes leder, -
- høylandenes beskytter og min datter.
- Du er tidlig ute. - Sola har nesten gått ned.
Hvis ikke du vil herske over bjørner, er det best at du har hjelmen.
Jeg har den, men du får den ikke. Jeg skal ødelegge den.
Er du sikker på at det er så klokt, kjære?
- Merida? - Jeg vet hva jeg gjør, mor.
Ingen bør ha makt til å lede folk til en strid de ikke tror på.
Jeg skal finne en måte å stoppe forbannelsen din. Du får den ikke.
- Jeg håpte at du ville si det. - Hva?
Det handlet aldri om hjelmen, kjære.
- Det handlet om deg. - Mener du at det var en test?
Kong Fergus ba om magi som skulle sikre rikets framtid.
Og det fikk han.
Å ta tilbake hjelmen fikk meg til å forstå hva det er å herske.
- Din magi er ikke så direkte, hva? - Den får ting gjort.
Jeg er stolt av å ha fornøyde kunder.
- Er vi ferdige, da? - Ikke helt.
- Jeg har selvsagt en kroningsgave. - Ikke enda en utskåret bjørn, hva?
Mye bedre. En person kunne ikke være her og se deg krones.
Faren min... Hva er det?
Magisk ale. Du kjenner vel til legenden om Sinead?
- Ja. Er den sann? - Ja.
En kopp av dette kan tilkalle ånden etter dem i underverdenen.
Kan jeg snakke med faren min?
Takk.
Lenge leve dronning Merida!
Takk. Uten dere hadde jeg sviktet hele riket mitt.
Uten deg hadde jeg ranet råskinn på tavernaer.
Og jeg hadde fremdeles siklet i heksas hytte.
Det hadde ikke vært hederlig av meg å beholde det.
Betyr det at jeg endelig kan spørre hva som skjedde med deg?
Hvis du må vite det, så prøvde jeg å komme over kjærlighetssorg.
Jeg ventet for lenge med å fortelle hva jeg følte.
Og da jeg endelig våget å gjøre det, så var det for sent.
Så leit å høre.
Jeg er kanskje ikke den beste til å gi kjærlighetsråd...
Jeg spiste opp min eneste kjæreste.
- Det diskvalifiserer deg nok, ja. - Men kanskje jeg kan hjelpe deg.
- Bli med meg. Det kan gjøre deg godt. - Å lete etter varulver?
Bedre enn å velte seg i selvmedlidenhet.
Jeg velter meg ikke.
Å hjelpe en annen å finne sin vel, hjelper deg kanskje med din.
Takk.
Lykke til!
Begge to.
Da, så.
Ikke sløs det bort! Det er god ale.
- Far? - Merida.
Du gjorde det. Du ble dronning.
- Unnskyld. - For hva da?
Jeg tvilte på deg. Jeg trodde du ledet troppene med magi.
Det er greit.
Jeg trodde ikke på meg selv, så jeg gikk til heksa for å få hjelmen.
Hvorfor brukte du den ikke?
- Hva fikk deg til å ombestemme deg? - Du.
Kvelden før striden, da jeg hadde snakket med deg, innså jeg noe.
Hvis jeg ville vise hvordan man leder, kunne jeg ikke bruke magi.
Ja. Du viste meg hva en sann leder er.
Det glemmer jeg aldri.
- Jeg vil bare gjøre deg stolt. - Det har du gjort alt.
- Jeg ønsker at du var her. - Jeg også.
Far, jeg elsker deg.
Artur! Du aner ikke hva som venter deg!